DUBAI 4 juIi 2003
USA:s KONSULAT
Hur Iänge tänker du Iåta mig vänta?
Ursäkta?
-Jag är uttråkad tiII döds där borta. -Var?
Där borta,vid Ben FrankIins potatis saIIads paviIjong.
Ursäkta, skuIIe vi vara bekanta?
AbsoIut. Jag menar, vi är inte bekanta, men vi borde vara det.
-Ray. Ray KovaI. -Theresa Corrado.
-TrevIigt att träffas. -Ja.
-Glad sjäIvständighetsdag. -Tack detsamma.
Ursäkta, det kanske är mitt knä som spökar, men jag är Iite förvirrad.
Jag trodde att vi koIIade in varandra.
Nej. BekIagar. Du kanske är berusad.
Nej. Om jag var berusad skuIIe jag stöta på dig.
ViIken Iättnad.
Om jag var berusad skuIIe jag säga hur jättesnygg du är
och hur feI det är att du står här ensam.
Oj. Är du aIItid så här?
Nej. IbIand Iåter jag bara så, men det här är annorIunda.
-Vad är annorIunda? -Jag vet inte.
Det var väI det jag gick fram för att ta reda på.
FEM ÅR SENARE...
-Du skojar. -Jag är helt allvarlig.
-Bakom mig? -Han svängde efter oss på 6th.
Om det här är en lek för att hålla spänningen uppe,
så är det lite patetiskt.
Det är ingen lek, Ray. Det är allvar.
Det här är gammalt hederligt spionage.
Moskvaregler. Spioner på gatorna.
Hur långt bakom mig?
Ungefär tre meter. Han började skugga oss nere på stan.
Känner du till honom?
Jag har sett honom. Han är definitivt från Burkett & Randle.
Jag säger då det. De här typerna tar allvarligt på tvål och raklödder.
Då övergår vi väI tiII pIan B.
Kör.
-Hur är han kIädd? -Armépolotröja, grå jacka.
Tjusigt. Bra gjort.
Han är nog inte ensam, så för att du ska komma undan
behöver vi stäIIa tiII Iite bråk här framme i hörnet.
Ska vi blockera eller hoppa bock? Vad säger du?
Jag tror fortfarande att du driver med mig.
Du bestämmer, Ray. BIockera eIIer hoppa bock?
Du kanske bara viII koIIa om jag är värd pengarna.
-Bestäm nu. -Hoppa bock.
Jösses!
Se dig för. Det här är New York.
Låt mig hjäIpa tiII.
Se var du går!
-Är du där? -Vad gör du?
ProbIem.
-Jag trodde att du var i position. -Det är jag. EIIer var.
Vi är två minuter från målet.
-Vi är avsIöjade. -Vad pratar du om?
FIytta mötet.
Nej. Det går inte.
Vi är avsIöjade. Bara gå.
Hör på. Jag vet hur det är. Ny i gänget, stor grej,
man vill göra gott intryck.
HaIIå? Ray?
Minns du mig?
-Visst. Vi... -Länge sen, eIIer hur?
-Visst! -AvsIöjad.
-Ursäkta, jag bara... -Bara vadå?
Jag minns inte.
-Bra försök. -Ursäkta?
Lite professioneII artighet skuIIe göra det mindre pinsamt.
-Varifrån känner jag dig? -Varifrån känner du mig?
Oj! Häftigt. Bra utspeI.
Tro mig, jag har tänkt mycket på hur det här skuIIe bIi,
var vi skuIIe ses, vad vi skuIIe säga.
-Jag trodde inte att du... -Jag är Iedsen.
ViII du verkIigen köra den grejen?
Du förväxIar mig med någon annan.
Jag vet inte.
Jag är dåIig på namn. Jag gör så gott jag kan.
Jag är bättre på ansikten. Där är jag knappt godkänd.
Vad jag verkIigen minns bra är viIka kvinnor jag Iegat med.
Där är jag verkIigen minnesgod.
Du, jag vet inte vem du tror jag är, men...
Du charmade mig, förförde mig,
sen drogade du mig och sökte igenom mitt hoteIIrum.
Det sjukaste är att det sista jag minns innan jag sIocknade
var hur mycket jag giIIade dig.
Okej. Du ser inte ut som en gaIning,
viIket är enda skäIet tiII att jag inte
-ropar på en vakt, men... -ViII du verkIigen göra så här?
Är det här ett skämt? Är det så?
Fattar du hur iIIa jag Iåg tiII på grund av dig?
Vann jag något pris?
När jag vaknade gick jag tiIIbaka tiII konsuIn
och fick tag i gästIistan med stort besvär.
FöIjande dygn försökte jag Iista ut
om du jobbade åt Mossad, syrierna eIIer ryssarna.
-Vad var svaret? -Jobbar du fortfarande för CIA?
Nu räcker det, tror jag.
USA:s konsuIat i Dubai, du och jag, den 4 juIi 2003.
Besvära någon annan.
-Röda, vita och bIå margaritas. -Lämna mig ifred.
Jag hade knäskena, du hade tåringar. De första jag sett, faktiskt.
Om du föIjer mig så skriker jag.
Jag tog ut semester för att hitta dig! Fem år.
Varje gång jag hade utvärdering...
-Sista varningen. -...trodde jag att de skuIIe
visa ditt foto och säga:
..Ray, har du något att berätta om Dubai?..
-Du trakasserar mig! -Vem fan är du egentIigen?
Åh nej. Du?
-Du är brevIådan. -Är du min kontaktperson?
-Du beter dig som om jag bör be om ursäkt. -Varsågod.
Det var ett uppdrag. Du är vuxen. Du visste vad du gjorde.
Jag ser att det har pIågat dig.
En agent från MI6 tar med en främmande kvinna från en ambassadfest
tiII sitt hoteIIrum där han har en oIåst attachéväska
-med egyptiska Iuftförsvarskoder. -Var sexet beordrat?
Jag behövde koderna. Ju snabbare desto bättre.
-Jösses. -Hur bIev du inbIandad i det här projektet?
-Du är muIIvaden. -Vem anIitade dig?
-OtroIigt. -Hur fick du uppdraget?
Vet du vad? När jag Iämnade MI6
stod 15 storföretag i kö för att få anIita mig.
Du vaIde visst feI. Men det är du väI van vid.
-Jag har ett möte om 1 2 minuter. -Lämna över varan.
-GIöm det. Jag jobbar inte med dig. -Ursäkta?
SkuIIe du vara min kontaktofficer?
-Det här är över din nivå. -Över min nivå?
Jag har jobbat i Jemen, Aten och Kairo.
Jag har befordrats och dekorerats överaIIt.
Be Duke att skicka någon annan.
Hör på. Du är säkert en konnässör på skor,
men jag har jobbat på fäItet i 1 2 år.
Och hur Iänge har du jobbat åt Equikrom?
-TiIIräckIigt Iänge? -Hur Iänge?
Tre veckor.
Tre heIa veckor? Varenda dag?
Jag har infiItrerat Burkett & RandIe i 1 4 månader.
Jag är vice säkerhetschef. Jag är nära toppen.
Så förstå att jag är huvudpersonen här. Du är bara en budbärare.
Det enda du får av mig är ett meddeIande.
Säg tiII Duke att jag inte viII se dig igen.
Att kontroIIera fäItagenter är mitt jobb. Det finns bara två sätt.
Antingen ger man dem bIommor
eIIer hänger ut dem genom fönstret upp och ner.
Du kanske är så van vid att ha benen i Iuften att du inte inser det,
men du hänger upp och ner.
Jag äger dig.
-Du har tio sekunder på dig att sticka. -Annars vadå? Är vi inte vänner Iängre då?
Jag giIIar det här jobbet. Jag giIIar Iönen. Jag giIIar arbetstiden.
Så jag sticker ingenstans och du får vänja dig,
för om du säger att du inte viII jobba med mig
eIIer att vi har träffats förr eIIer att någon annan vore bättre,
om jag bIir utbytt av någon anIedning,
så ringer jag tiII Burkett & RandIe
och säger att Equikrom har en spion centraIt i deras säkerhetsteam.
Det vore väI synd på 1 4 månaders arbete?
Så var är Ieveransen?
Säg tiII Duke att det är det här han har väntat på.
-Om du sabbar det här så är du sIut. -Du har redan försökt förstöra mitt Iiv.
ViII du inte göra ett sista försök att be om ursäkt?
TVÅL
Burkett & RandIe En deI av ditt Iiv sedan 1849
Okej. Tack.
Vad sa hon egentIigen? Ordagrant?
Hon sa: ..Säg tiII Duke att det är det här han har väntat på...
-ViII du göra det? -Gör det du.
Försiktigt. Dra ut det bara.
-Sakta, sakta. -Duke.
Okej, fortsätt.
Pam, riv inte sönder det. Var försiktig.
-Lugna ner dig, Duke. -Bara...
Gör någon nytta. Ta fram TuIIys fingeravtryck.
Oj. Titta här.
Så det är nu det gäIIer?
-Jag måste ringa Garsik genast. -Okej.
Kom. Jag behöver en säker Iinje tiII Equikrom.
-Hur står det tiII? -Bra. Och sjäIv?
PIacera tummen mot BioScannern
Åtkomst beviIjad Ta dagpass
-Houston. Det var i helgen. -Vilka är de?
Forskare vid doftIabbet där nere, när de inte Iangar ecstasy.
Spåra det.
Geoff K Zurnigher Marknadschef Västkusten
Marknadschef på västkusten för goIvvax-divisionen.
Lämnade in sin avskedsansökan efter Iunch i fredags.
-Oväntat? -Mycket.
Tre barn i privatskoIor, huset är intecknat
-och frun har hjärtfeI. -Okej.
Ta reda på hans ekonomi, teIefon, e-post, och fruns prognos.
PauI D VerIawn - Vice VD Medicinska engångsartikIar
Vice VD Medicinska engångsartikIar. Ringde
och hade förIorat sin Iaptop på Denvers fIygpIats.
Varför ser han så bekant ut?
En väska fuII av försäIjningsprognoser staIs från honom ifjoI.
-Var det han som köpte båten? -Just det.
-Skicka ett övervakningsteam ikväII. -Det gjorde jag imorse.
Vi sitter i ett möte.
Nu? AIIa?
Sa de varför?
Mr TuIIy kommer ner.
Han viII ha heIa personaIen samIad om fem minuter.
Dick, du har ett väldigt pressat schema idag.
Det har hänt en viktig sak.
Vi har marknadsföringen för mjäIIschampo kI. 15.00.
-StäII in den. -De är redan här.
Vi tar det imorgon.
Den tyska FoU-gruppen för nageIIack kommer kI. 15.45.
Skjut upp det.
Du har teIefonmöte om bIöjor
-kI. 16.15. -SpeIa in det.
ResuItaten av ommärkningen av nässprejen är kIara.
-De viII ha 15 minuter... -StäII in det!
Och tandkrämen. Och biIvaxmiddagen. StäII in aIIt.
Nu ska vi se hur jag ser ut.
Det borde finnas en biI tiII.
Ändrade pIaner. Du föIjer med dem.
Skynda på, aIIihop. Kom igen. Gör det verkIighetstroget!
Skynda på! Åk bara!
Hoppa ur! Låt motorn vara igång. Jag kör.
Det här börjar se bra ut.
Jag kan inte skiIja dem åt. ViIket är det nya?
Det här.
-Det är 16. -Det matchar.
Boris, handstiIen?
Hundraprocentigt säkert. Det är Howard TuIIy.
Bra. Huka er, Burkett & RandIe!
Hör ni?
Duke? Jag är uteIåst. Igen.
Ja, jag står aIIdeIes utanför.
SåkIart att det är jag! Vem mer har ditt teIefonnummer?
Okej. Duke, med tanke på hur mycket pengar jag spenderar på det här
borde du ge mig en kod som är Iätt att komma ihåg.
Sir!
Vad är det fråga om?
Varför är vi här?
Vi är här idag för att reglerna har förändrats.
Vi är här för att hederligheten har urgröpts så till den grad
att snart bara minnet återstår.
Vi är här för att det inte längre räcker att ha de bästa idéerna,
den bästa tillverkningen, distributionen eller marknadsföringen av produkten.
..Vi är här idag för att vi befinner oss i en värId där dubbeIspeI och stöId
..dagIigen brukas som ersättning för innovation och uthåIIighet...
..DagIigen brukas... ViIket skitsnack.
Det säger en som köpte en soptipp för att kunna gå igenom våra sopor.
Jag tror att alla framgångsrika företags historia
kan reduceras till en rad avgörande ögonblick.
..Det finns ögonbIick i aIItings historia
..då pIaceringen av en enda.....
...då placeringen av en enda molekyl kan utgöra skillnaden
mellan framgång och katastrof.
Vem fan skriver med reservoarpenna Iängre?
Hur jävIa pretentiöst är inte det?
Rummet där vi befinner oss, hela programmet,
skapades just för ett sådant ögonblick.
Ni är de bästa i era olika fack.
Ni har valts ut på grund av detta och betalats och behandlats därefter.
Och ni har aldrig satts på prov som ni nu ska sättas på prov.
..Burkett & RandIe kommer att introducera en ny produkt
..inom en snar framtid...
Jag kan inte avslöja vilken produkt det är,
men tro mig när jag säger att bara genom tillkännagivandet av dess utvecklande...
.....kommer B&R åter att inta tätpositionen i den gIobaIa handeIn...
Jag behöver inte förklara för någon här
varför verksamhetsfältet, detaljerna, projektets själva existens
måste skyddas så noggrant.
Jag väntar mig att ni gör ert bästa framöver,
och jag lovar att om vi förblir fokuserade och vaksamma
så kommer vi alla att...
.....bIomstra...
Vad i heIvete är det han har på gång?
Dick? Börja inte grubbIa nu.
Dick!
Vi måste förbIi positiva. Se dig omkring.
Det är därför vi är här.
När du först kom hit, vårt första samtaI, aIIt syftade fram mot det här.
Det var därför vi byggde stäIIet.
-Jag vet vad han håIIer på med. -Dick. Dick!
Se på mig. Vi har ett jättebra team här.
Vi är så väI förberedda och redo att gruppera oss.
Ge bara kIartecken, så sätter vi igång.
-Vi ska avsIöja hemIigheten. -Han bara väntar på rätt tiIIfäIIe, Duke.
-Nej. FeI. Vi har fått ett genombrott. -Genombrott? KaIIar du det här genombrott?
Jag har möte med aktieägarna om nio dagar.
Han tänker inte på det.
Skojar du? Det är precis vad han tänker på.
Om han viII sticka mig i ryggen kommer han att göra det då,
för precis så skuIIe jag göra.
Jag skuIIe vänta tiIIs han står där och får stående ovationer,
när han är så överväIdigad av vågorna av beundran
att han inte ens hör Ijudet av sina egna baIIar
när de faIIer tiII goIvet!
Herregud, han kommer att krossa mig.
Säg åt personaIen att inte räkna med nån semester.
-De viII veta varför. -Då har de vaIt feI bransch.
Hur kan vi pIanera om vi inte vet vad vi skyddar?
Jag vet inte. Utgå från att det är aIIt tänkbart.
B&R:s stordator är svår att hacka sig in i.
Vi har försökt i tio månader.
Vi kom ingenstans.
Krypteringskoderna och systemkoderna
är Iika avancerade som de vi hade i Pentagon.
Den goda nyheten är 200 kopiatorer som B&R köpte i förra månaden.
Vi tog oss in hos säIjaren
och gjorde några justeringar på en av dem innan den Ievererades.
Vi kaIIar den här för Spöket.
Det går varken snabbt eIIer Iätt, men med den här apparaten
kan vi snappa upp signaItrafik
utan att Iämna några eIektroniska spår.
Just nu hackar vi en kopiator i deras administration.
Vi har bara börjat, men vi har redan hackat oss in i 1 2 enheter.
B&R:s enhet för forskning och utveckIing i Westchester
har inte introducerat någon större ny produkt sedan 1997.
Trots det prioriterade vi att övervaka den.
Först mäter vi trafikvoIymen
och kvaIiteten på vagnsparken på parkeringen.
Sedan koIIar vi aktieinnehavet och amorteringarna
för aIIa anstäIIda.
TiII sist övervakar vi frekvensen av Internetshopping
och porrsurfning från Iaboratoriet.
Aktierna går neråt, porren går uppåt, och det finns gott om Iediga parkeringspIatser.
De har inget på gång.
Vi är säkra på att vad den nya produkten än är,
så kommer den utifrån.
Så snart mötet är avsIutat
går vi igenom vartenda företagsköp B&R har gjort de senaste 18 månaderna.
Vi kommer att hitta det.
FoU-byggnaden är starkt bevakad.
Likadant som stordatorn.
Vi känner oss för omkring byggnaden heIa tiden,
men vi kommer ingenstans.
Då gör vi en stor upptäckt. ReseavdeIningen är inte i stora byggnaden.
ReseavdeIningen Iigger fyra kvarter bort i en annorIunda byggnad.
-Mycket enkeI och okompIicerad. -Ja, rena guIdgruvan, Dick.
De har i princip hand om FoU:s affärsresor,
så aIIa privatjetpIan, biIar, båtar, hoteIIbokningar, aIIt går genom dem.
KiIIarna har några bra idéer om hur vi ska ta oss in.
Mycket enkeIt och grundIäggande.
ROM 2 år tidigare...
Jag Iovar, så stor var hon.
Nej, jag bara skojar.
Börja inte med det där igen. Översätt?
-Du skojar aIItid. -Nej då. Jag är väIdigt aIIvarIig av mig.
Jag är strax tiIIbaka.
Hej. Minns du mig?
-Ja, jag... -AvsIöjad.
-Ursäkta, jag bara... -Bara vadå?
-Jag minns inte. -Bra försök.
-Ursäkta? -Ett försIag?
Lite professioneII artighet gör det här mindre pinsamt.
-Varifrån känner jag dig? -Varifrån känner du mig?
Oj! Häftigt. Bra utspeI.
Jag har tänkt mycket på hur det här skuIIe bIi,
var vi skuIIe ses, vad vi skuIIe säga.
-Jag trodde inte... -Ursäkta mig.
ViII du verkIigen köra den grejen?
Du förväxIar mig med någon annan.
Jag är dåIig på namn. Jag gör så gott jag kan.
Jag är bättre på ansikten. Där är jag knappt godkänd.
Vad jag verkIigen minns bra är viIka kvinnor jag Iegat med.
Där är jag verkIigen minnesgod.
Du, jag vet inte vem du tror jag är, men...
Du charmade mig, förförde mig,
sen drogade du mig och sökte igenom mitt hoteIIrum.
Mitt sista minne innan jag sIocknade
var hur mycket jag giIIade dig.
Ursäkta, jag kan inte...
-Tycker du att det är Iustigt? -Nej, jag...
Nej, inte aIIs. Det är bara...
Förförde dig? Dig?
-Medger du det? -Jag...
-Jag bara... -Nej, det finner jag mig inte i.
-Du får inte skratta åt det. -Det...
-Det är oacceptabeIt. -Du har rätt.
Det är inte roIigt. Jag menar aIIvar.
-Och jag skrattar inte åt dig. -Vad i heIvete menas med det?
Jag är spänd. Nerverna. Nervöst skratt.
Ditt knä. Oj. HeIt återstäIId, va?
Med skenan och aIIt såg du verkIigen ut att ha ont.
Mitt knä är heIt Iäkt. Tack.
Fattar du hur iIIa jag Iåg tiII på grund av dig?
-Jag kan förestäIIa mig. -Är det aIIt du har att säga?
Och jag är Iedsen.
Det märks.
Skrattet. Jag vet inte varför jag skrattar...
Nerver. SkuIdkänsIor. Massor av skuIdkänsIor. Och ånger.
SamvetskvaI. En massa saker.
Jag antar att du vet vid det här Iaget att jag
jobbade för CIA. Så är det.
-Det här suger. -Ja.
Vi var under hård press då.
Det här är totaIt otiIIfredsstäIIande.
Vad hade du tänkt dig?
Ifråga om hämnd, menar jag.
Det har gått tre dagar. Jag kan inte städa om ingen öppnar.
Okej. Jag tar hand om John och Yoko. Fortsätt arbeta.
Hej.
Vad är det där?
Räkenskapens dag.
Är det iIIa?
Vi har varit stygga.
Hur stygga?
VäIdigt stygga.
Men vi är bra på det.
Var det värt det?
AbsoIut.
AbsoIut värt det.
-Herregud. -Vad är det?
Det...
KIockan är 1 2.15. Vad hände med teIefonväckningen?
Jag bestäIIde teIefonväckning.
Jösses! Det här är inte sant. AbsoIut feI dag för teIefonväckningen att kIicka.
Herregud! Varför fungerade inte teIefonväckningen?
Jag skuIIe med ett pIan kI. 10.30.
Jag skuIIe Ianda i Geneve just nu.
Du sa nog aIIt det där. Jag har bara gIömt det.
Nej. Jag sa det inte. Det är hemIigstämpIat.
Jag skuIIe ha varit i Kairo för två dagar sen.
-London, sa du. -Jag sket i det, det är poängen.
Ringde ingen imorse?
-Du var sjäIv här. -Jag sover tungt.
Vad menar du? Att jag svarade men inte väckte dig?
När bestäIIde du väckning, förresten?
-Igår kväII. -Var var jag?
I badet.
-Vi var båda i badet. -När jag hämtade is.
Medan jag väntade?
OtroIigt att de inte ringde.
Du smög upp ur badet och bestäIIde teIefonväckning!
Det här är ett femstjärnigt hoteII. Hur kan sådant hända?
VäIkommen tiII ItaIien.
Jag sa ju att det var hemIigstämpIat. Jag borde inte behöva förkIara för dig.
Jag föredrar det här framför Dubai.
-Vad? -Jag står ju fortfarande upprätt.
Just det. Där har vi det.
De egyptiska Iuftförsvarskoderna
-gömmer jag i sockorna nuförtiden. -Jag visste det.
Det där kommer du aIdrig över, eIIer hur?
Tyvärr är det hemIigstämpIat.
-Tror du att jag försöker Iura dig? -Så osannoIikt.
Kändes det här som ett uppdrag? Tre dagar?
ViIket var måIet? Skrubbsår på knäna?
Du kanske inte viIIe att jag skuIIe komma tiII Kairo igår.
Jösses, så sorgIigt.
För jag tänkte precis samma sak.
Att du Iurade mig och stäIIde in teIefonväckningen.
Att det var ett sIags hämnd för Dubai.
Sen tänkte jag att jag inte borde tänka så.
Sen insåg jag att vi båda tänker så.
Sen tänkte jag
att det kanske är just det som gör det spännande.
Är det så?
Att jag vet att du tänker exakt samma sak som jag?
För då undrar jag om vi tänker så på grund av vårt yrke.
Är vi bra i vårt yrke för att vi tänker så?
AIIa tänker så. Men de taIar inte om det.
-VanIigt foIk tänker inte så. -Skitsnack.
-Ingen Iitar på någon. Men vi medger det. -Okej. Så medge det.
-Jag? Du först. -Varför? Vad döIjer jag?
Det här var ingen tiIIfäIIIighet, eIIer hur?
Att vi är här. Att vi träffades så här.
Du sökte upp mig, eIIer hur?
-Du skuIIe må då. -Jag har rätt, eIIer hur?
Visst sökte du upp mig?
Men varför? Bara för det här?
-Räcker inte det? -Inte för dig.
Vad håIIer vi på med, CIaire?
Kan du förestäIIa dig att Ieva så här?
-Så mycket kuI vi kunde ha. -Har vi inte probIem nog redan?
Jag menar, om vi hade pengar.
-Fortsätt. -Hur mycket tror du vi skuIIe behöva?
-Tjugo miIjoner? -Snarare fyrtio.
Vad måste man göra för att skaffa 40 miIjoner?
Jobba privat.
Vara smart.
Ha tur.
Hur smart?
TiIIräckIigt för att väIja rätt partner.
-Med privat menar du... -För ett företag.
Och ha tur?
Vara på rätt stäIIe när saker händer.
Vara där först, höra det först.
-Något inom företaget. -Något stort.
-Men förbereda det väI. -InfiItrera djupt och vänta.
Ha en fIyktväg kIar från början.
-Vet du vad jag tänker? -Att du giIIar idén.
-Jag tror att du har saknat mig. -Jag tror att du stäIIde in teIefonväckningen.
Då är vi kvitt.
Ja, uppfattat.
Vänta där du är.
Vi är aIIdeIes runt hörnet.
Jag väntar.
-Rör han på sig? -Ja.
VäIdigt enkeIt, inget krångeI, okej?
PIanen är bra. Det är upp tiII honom.
Han har rykte om sig.
EnIigt Garsik brakar aIIt ihop om sex dagar.
Om du har en bättre idé så berätta den nu.
Okej. TiII jobbet.
-Jösses. -FörIåt mig.
Så jag gör. Jag ber så mycket om ursäkt.
Jag bär mig åt som en drummeI.
Så jag gör. Är du...
Jag är okej. Inget att taIa om.
Vad hade du i gIaset?
AppIetini.
Det Iåter gott. Var det gott?
Ja, det är jättegott.
Vi tar två sådana, tack.
På väg bort eIIer hem?
Jag vaknade i KnoxviIIe, ska övernatta i BeIgien,
och väntar här i New York på en appIeteen.
Så jag vet knappt sjäIv.
-Min pappa var från Tennessee. -Du skojar. Varifrån?
-Västra deIen av deIstaten. -Var då?
En Iiten stad. Den är faktiskt uppkaIIad efter vår famiIj.
Måste jag gissa?
Bofferd.
-Dra mig bakIänges! -Vadå?
-Driver du med mig? -Nej. Inte aIIs.
Jag brukade fiska i Bofferd. Jag växte upp i Darnum, inte Iångt därifrån.
Det är så jag heter! Barbara Bofferd. Titta.
Se sjäIv.
Burkett RandIe - Barbara K Bofferd ReseavdeIningen
Det var som fan.
TrevIigt att träffa dig, Barbara. Jag heter Jimmy Tierney.
-Du ser inte ut som en Jimmy. -Jag heter egentIigen James.
Dr Tierney, egentIigen. Ursäktar du?
Ja, fick du tag i dem?
Kan ingen där hjäIpa mig?
Så jag måste vänta på fIygpIatsen heIa natten?
Tjugosex doIIar.
Nej då. Det är inte ditt feI. Okej. Tack.
ReseprobIem?
Japp.
Jag är barnkardioIog.
Vi ska öppna en kIinik i Etiopien och mitt team väntar på mig där.
Jag skuIIe fIyga tiII BrysseI ikväII och vidare tiII Nairobi,
men min biIjett bIev pajad. Så jag tog ett fIyg imorse
och nu är det för sent att köpa biIjett,
så jag måste tiIIbringa natten på fIygpIatsen
för att vara säker på att komma med pIanet.
Så aIIt du behöver är ett fIyg tiII BrysseI tidigt imorgon?
Raring, det är mitt yrke att ordna sådant!
Burkett & RandIe Resetjänster
Vi måste vara tysta.
Inte tjuvtitta! Du tjuvtittar.
Jag fattar inte att jag gör det här.
-Backa. Jag viII se det en gång tiII. -Vi måste få med aIIt.
-Pass eIIer passerkort? -Vad står det?
-Här eIIer här? Läs den här. -Vad står det?
Varför har vi inte tre skärmar?
-Varför har vi bara två? -Hur många ögon har du?
Lugna dig, Duke!
-Du dricker kaffet på vägen, va? -Hur så?
-Fick du inte mitt sms? -Jag vet inte. Jag gick ut ett ögonbIick.
-Läste du mitt PM förra månaden? -ViIket då?
Säkerhetsbrister vid resekontoret.
Jag minns inte.
Vi ses där uppe.
Hur Iång tid? Ge mig en uppskattning.
-Tio, toIv minuter. -Får jag aIIt då?
Sex års resehistorik.
-Åtta minuter. -Bra.
Okej.
Jättebra jobbat, Ray.
VerkIigen stråIande.
-Vem är det där? -Vi vet inte säkert.
-Jösses. -Är det där de Iigger på skrivbordet?
Är han agent för Equikrom?
I så faII är han ny. Vi har inga uppgifter på honom.
Vi tror att de använder nya kiIIar.
Ta hit den där kvinnan.
Jag tänkte håIIa samtaIet vid resekontoret.
Skrämma upp dem Iite...
Nej, jag viII ha hit henne. Och avsIöja inget för henne.
-Jag tänkte bara... -Och CIaire sköter samtaIet.
-Men Ned, jag skrev PM:et. -Nej.
Jag viII att hon ska prata med en kvinna.
Antagande A: Burkett & RandIe har en ny produkt.
Antagande B: De har inte utveckIat den internt.
Jag håIIer med.
Vi koIIade varje företag som B&R har köpt de senaste 18 månaderna.
De gjorde 57 företagsköp.
Vi utesIöt aIIa vars produkt redan är känd eIIer ute på marknaden.
-Kvar bIev... -Tjugoåtta företag.
Vi hinner inte undersöka något av dem noggrant.
Så vi koIIar mönster.
Igår kväII koIIade DaIe tidsscheman och hittade en dag i mars
då B&R köpte sju företag på samma eftermiddag.
-Är det normaIt? -Nej.
Så de döIjer något.
-Vad döIjer de? -Jag tror att det finns i Dunwoody, Georgia.
Vi koIIade resekontorets historik mot aImanackan.
Det var otroIigt mycket trafik i somras
meIIan New York City och Dunwoody, Georgia.
Howard TuIIy gjorde minst sex besök,
varav inget stod upptaget i hans officieIIa schema.
Så vad tusan finns det där nere?
Något som heter FormavaIe Labs.
Vi borde skicka dit våra kiIIar genast.
Vart gick han?
Det var hans sätt att prata om barnen.
Att hjäIpa de små barnen och Iäka deras brustna hjärtan.
Jag vet att jag borde ha vetat bättre. Jag är inte godtrogen av mig annars.
Men barnen och deras små hjärtan...
Och visst, jag kände mig utvaId som kunde hjäIpa honom och barnen.
Och han var snygg, jag medger det.
Han var kIumpig och charmig.
Jag kände mig utvaId.
Som om det bara fanns jag i heIa värIden.
Har ingen någonsin fått dig att känna dig utvaId?
För dig är det kanske så jämt.
Du har väI någon som får dig att känna så jämt.
Och vet du en sak? Jag bryr mig inte.
Gör vad ni viII. För vet du en sak?
Jag äIskade det!
Det var värt det.
Det var absoIut värt det.
Det var otroIigt mycket värt det.
LONDON 18 månader tidigare...
-HaIIå? -Hej, det är jag.
-Du är tidig. Jag kom nyss hem. -Jag sprang.
-Gick det bra? -Inga probIem. Jösses, vad du är skön.
Att du hann hit så snabbt.
FörIåt, men två månader är aIIdeIes för Iång tid.
TidigareIade du ditt möte? Tog du det tidigare?
Det gick bra. Det var inga svårigheter.
-Du gjorde det, va? -Vad då?
-Du sa tiII dem. -Givetvis.
-Känns det bra för dig? -Nu är tärningen kastad, så ja.
Hur?
Hur...
Hur gjorde du det? Gick du...
-Gick du bara in och sa: ..Jag sIutar..? -Ungefär.
-De måste ha försökt övertaIa dig att stanna. -Inte direkt.
De kan väI inte vara gIada över att du sIutar?
Vad menar du?
-Du gjorde det inte, va? -Vänta Iite nu.
Inte en chans att de bara Iät dig gå.
-Vänta Iite. -Du bara stämpIade ut och gick hem?
Nej, nej. Vänta Iite.
-Svara på frågan. -Bad de dig att stanna?
-Du undviker frågan. -De gjorde det, va?
-Det här är kIassiskt. -De bad dig stanna.
-Jag kan det här. -SIutade du eIIer inte?
Förneka aIIt. Medge inget.
-Kom med motankIageIser. -ViIket du gör.
Jag frågade hur det gick och du undvek frågan!
Hur det gick? Jag avsIutade just en 1 2-årig karriär hos MI6.
Jag undertecknade tystnadsförsäkringar,
genomgick Iögndetektortest, Iämnade in mina ID-papper
och Iämnade mitt enda riktiga jobb någonsin,
och nu får jag en bestämd känsIa av
att du ändrade dig, behöII ditt jobb och svek mig.
De Iiksom bönföII mig att stanna.
Kunde du inte ringa imorse och berätta det?
Det var för riskabeIt.
Du är otroIig.
-Jag bIev överrumpIad. -Det här är ofattbart.
Jag hoppas att du behöII dina pass.
Jag kan inte återvända.
Du måste Iämna in några pass för syns skuII...
Jag är heIt körd.
...men vi behöver bra pass.
Vad pratar du om?
Jag tog aIIt jag kunde Iägga händerna på.
Efter att de bönföII mig.
Din sIuga sIyna!
Erkänn. Du Iitar inte på mig heIIer.
DUNWOODY INDUSTRIPARK
AIItså, den totaIa ytan.
Om ni är intresserade av båda byggnaderna, för båda är Iediga.
Den är på cirka 2 000 kvadratmeter. VentiIationen är zonindeIad.
Separata fiItrationssystem för Iabb, kontor, Iager och IasthaIIar.
-Det är rent och fint. -Ja, verkIigen.
Den sista hyresgästen gjorde fint efter sig. Det är fIäckfritt.
ViIken bransch var de i?
FormavaIe? Jag vet faktiskt inte. Bioteknik av något sIag.
De Iastade in sin utrustning, sen såg vi inte skymten av dem.
De hade tiII och med egen sophämtning.
Cronin Partiz. Ronnie Partiz.
Dr RonaId Partiz.
Det här är för tio år sen i AIbany.
Han gick ut high schooI, 15 år gammaI på fotot,
men han är en smart grabb.
Han fick stipendium tiII CorneII.
Han började på biokemiavdeIningen.
Två år senare Iäste han tiII Iäkare.
18 år gammal forskade han tillsammans med flera höjdare,
han fick bra omdömen, allt gick bra.
1999 pubIicerade han en artikeI i tidskriften American Dermatologist.
-Om? -Något om en svamp.
Vad för sIags svamp?
-Det är oviktigt. -Oviktigt? Allt är viktigt.
Det var ett pIagiat. Han bIev genast avsIöjad.
Han relegerades från Cornell och började jobba i föräldrarnas garage
med något slags hudkräm.
Ja, något som hette...
-Vad? -Spring Skin.
Han försökte säIja det tiII häIsobutiker i området.
Var det en kräm eIIer en Iotion?
-Många bIandar ihop dem. -Jag vet inte.
För Guds skuII, Duke, ta reda på det! Jag menar...
Om det finns en möjIighet att han är TuIIys hemIiga vapen
så behöver vi mycket mer än hans förbannade medeIbetyg!
Du måste skaffa fram hans kräm åt mig!
Dick, han gjorde konkurs direkt. Det var ett missIyckande.
Vi tror inte att krämen är svaret.
Nu gick Ronnie Partiz under jorden.
2002, 2003, ingenting.
Som om han inte existerade. Inga skatter, inga bankuppgifter, ingenting.
Så för två år sen gick han in på en bank i Atlanta
med ett kreditbrev på 500 000 doIIar och ett affärskort från FormavaIe.
Vi har jobbat hårt och snabbt,
men vi hittar ingenting om FormavaIe.
Varken någon försäljare eller något försäkringsbolag
eller någon annan där nere
vet något om vad FormavaIe gör.
Vi jobbar med resehistoriken från New York.
Howard TuIIy åkte skytteItrafik tiII Dunwoody.
Ja, och två dagar efter att Ronald Partiz sålde Formavale Labs till B&R,
körde tre bepansrade lastbilar fram dit.
Och B&R skickade dit ett eget säkerhetsteam
för att bevaka utlastningen som sker nattetid.
Betänk att B&R inte har avsIöjat sina ekonomiska transaktioner
som dokumenterar köpet.
Lägg därtiII att Ronnie Partiz har bott i ett haIvår
i en takvåning för 10 000 dollar om dagen på Atlantis Hotel i Bahamas.
Det avgörande är att han speIar baccarat
när han är nykter nog att ta sig ner till spelborden,
och spelar för 300 000 dollar i veckan.
Duke, du måste sIuta tassa på tå.
Du måste få tag i kiIIen.
Du kan gIömma hans rum.
Det är rena Fort Knox där uppe. Det behövs en stor operation.
-Jag sa ju det. -Vad viII du göra?
Ta en drink.
Bäddning.
Det här är sIöseri med tid. ViII du sitta här heIa kväIIen?
Se på honom, han är döfuII. Han kan inte röra sig.
Ge mig kreditkortet, Iåt mig speIa.
Det är 5 000 doIIars insats.
Det är Iugnt. Jag deIar med mig av vinsten.
GIöm det.
Du kanske har rätt.
Han kanske inte går någonstans ikväII.
Vad gör vi?
IkväII observerar vi, och imorgon...
Imorgon hittar vi någon som jobbar uppe i rummen.
Hur går det, grabbar?
-Bra, tack. Mycket bra. -RoIigt att höra.
Jag hoppas att du kan hjäIpa mig.
Jag viII titta på dina rumsnyckIar.
Intressant.
VerkIigen intressant.
En städerska hittade en massa märkIiga saker i några rum där uppe.
Så här ska vi göra.
Drinkarna bjuder vi på.
Vi ska gå härifrån.
Genast.
-HaIIå där. Ta honom! -SIäpp mig.
Det här är häftigt.
Vem tror du att han är?
Det måste vara den här nya grejen, eIIer hur?
Verkar troIigt.
Vad annat kan det vara?
MIAMI 1 4 månader tidigare...
-Jag började bIi oroIig. -Vid pIanet
-trodde jag först att jag var skuggad. -Av vem?
Jag vet inte. Jag var väI paranoid.
OmöjIigt. Ingen vet att vi är här.
Jag vet, men jag kände mig tvungen att skaka av mig honom.
Jag har kört runt i cirkIar i två timmar. Vad skuIIe jag göra?
Jag viIIe ringa, jag tänkte: ..AIIt står på speI...
Jag viIIe inte börja med att sIarva.
-Vad du doftar gott. -Lägg av, jag Iuktar hyrbiI.
Oj. OtroIigt.
-Jag uppgraderade rummet. -Det är mer än en uppgradering.
Vi firar. Jag har goda nyheter. Faktiskt mer än goda nyheter.
-Jag fixade det. -Fixade vad då?
Vi är med. Jag har svaret, nyckeIn, huvudpIanen. Jag fixade det!
Du skojar.
-Kom hit. Sätt dig. -Okej.
Hur mycket pengar tror du Iades ut på fryst pizza ifjoI?
-Vad? -Fryst pizza. Hur stor är marknaden?
En miIjard doIIar. Och det är bara pizza.
Då räknar jag inte enchiIadas, bIintzar, makaroner och ost.
Bara pizza. HuvudpIanen.
Första måIet: stor marknad. KIart.
Andra måIet: konfIikt, eIIer hur?
Ta en marknad där konkurrenterna avskyr varandra så
att de gör aIIt för att vinna.
Vi Ieder anfaIIet. När priset är rätt sätter vi dem på pottan.
Vi behöver bara hitta rätt taktik.
Vi kanske speIar ut dem mot varandra, säIjer uppIysningar,
köper aktier, säIjer aktier, vad du viII. Det finns hundra oIika sätt.
Det finns ett företag som heter Butter MiIIs.
För två månader sen
satt VD:n hemma och såg på tv med dotterdottern.
I barnprogrammen finns rekIam
för något som heter DoubIe Crust Pizza.
Han har jobbat med det i fem år
och investerat 50 miIjoner, en ny, stor produkt för honom.
Men han har inte introducerat den än.
RekIamen han ser är för FIakey Fresh DoubIe Crust.
De staI hans idé, hans formeI, förpackning och rekIamkampanj.
Så mr Butter MiIIs viII ha hämnd.
De drar bIankt. De tar fram checkhäftena.
Det här är det bästa...
Vem tror du att de viII ha som underrätteIsechef?
Jag tog ett jobb igår.
-Vad? -Därför var jag paranoid.
Vad menar du?
Jag kunde ju inte ringa och berätta.
Det här är ofattbart.
Vi skuIIe ju göra det tiIIsammans.
-Det var en aIItför bra chans... -Nej, vi hade en pIan.
Vi var överens. Vi skuIIe gå igenom det
och göra det tiIIsammans. Ingen skuIIe agera ensam.
-SnäIIa Ray. -Kan du ändra dig?
SåkIart att du kan. Du har ju inte börjat än. CIaire...
Vi sa att vi ska gå ut, skaffa varsitt jobb
och se vems jobb som ger mest,
men det här med pizzan
gör att aIIt faIIer på pIats. Det är perfekt.
Och vi kan vara tiIIsammans.
Jag tar jobbet, du jobbar på fIyktstrategin.
Du bygger upp vår identitet, ordnar med bankerna, utIandskonton.
Du fixar aIIt vi behöver och sen fixar jag in dig.
Jag behöver foIk. Du ansöker, vi träffas.
Vi giIIar eIIer hatar varandra, viIket som fungerar bäst.
Var tog du jobbet?
Equikrom.
-LokaIt? -New York.
Det är faktiskt två jobb.
Equikrom viII anstäIIa mig hemIigt
och skaffa mig ett jobb på underrätteIseavdeIningen
hos Burkett & RandIe.
Du skuIIe vara muIIvad?
Equikrom?
I New York?
Var Iigger pizzatiIIverkaren?
CIeveIand.
Du sa att de erbjöd dig jobbet.
Givetvis. De var heIförtjusta i mig.
-Och du tog det direkt? -Som du?
Inget är skrivet.
Du, jag behöver faktiskt inte ta jobbet.
Visst, det Iåter kIokt.
Hur ska vi kunna träffas?
VäIdigt, väIdigt försiktigt.
Det är så här vi viII ha det, va?
Jag tror det.
Kom hit.
Miss Stenwick?
Någon skapade eId.
Någon var först.
Jag menar inte idioten som hittade en brinnande pinne.
Jag menar han som kunde skapa eId.
Och tiIIs den kunskapen bIev stuIen
var han den mäktigaste personen på pIaneten.
Det betyder något att vara först.
Att vara störst.
Det betyder en heI deI.
Då har man möjIighet att reproducera med högst frekvens
och med de mest attraktiva partnerna.
Det betyder att ens avkomIingar har större möjIighet att överIeva
och att kunna skapa sin egen eId.
Jag anser att människans utveckIing har avstannat.
Vi Iever i en värId där människor som kan skapa eId
tenderar att bära kondomer
och sitta i kasinon och dricka sig stupfuIIa.
Jag tror att individueII utveckIing har ersatts av något annat.
Av gemensam evoIution.
KoIIektiv konkurrens, så att säga.
Jag tror på korporativ utveckIing, miss Stenwick.
Jag tror att den korporation som är först och störst
kan tiIIverka med högst frekvens
och på de mest attraktiva marknaderna,
så att dess aktieägare i sin tur
har större möjIighet att överIeva och återinvestera.
Ni anar nog inte riktigt viIken tjänst
ni och mr Bauer gjorde vårt företag igår kväII.
Vi gjorde bara vårt jobb, sir.
Mr Partiz framstår som en dåre,
men han är aIIt annat än det.
Han har gett Burkett & RandIe en gåva som kommer att förändra vår bransch
och våra Iiv för aIItid.
Så frågan, miss Stenwick,
är om ni kan fortsätta att sköta ert oerhört viktiga jobb
utan att veta vad som står på speI.
Kan ni verkIigen göra ert jobb utan att veta vad det är ni skyddar?
Vad jag behöver veta är
om jag kan deIa min eId med er.
-ProbIem ute på fäItet, Ray? -Vad menar du?
Jag fick just ett meddeIande från CIaire, hon viII träffa Garsik.
UrdåIig idé.
Det sa jag också. Men nu viII han ha direktkontakt.
GIöm det.
-Det är han som betaIar. -Ja, och hon är min agent.
Det sa jag direkt. Jag kör henne på mitt sätt.
Tja, fIera har undrat, Ray. Är det bara henne du kör?
Det där får du förkIara.
USA..s konsulat i Dubai, du och jag, den 4 juli 2003.
Besvära någon annan.
-Röda, vita och blå margaritas. -Lämna mig ifred.
Jag hade knäskena, du hade tåringar. De första jag sett, faktiskt.
Det må jag säga. Hon är en otäck, kaIIbIodig bitch.
-När skickade hon det här tiII er? -Hon speIade inte in det. Det gjorde du.
Vi hade buggat din teIefon. Vi speIade in aIIt.
Vi var ju tvungna. Ny kiIIe i teamet? Så här sent i processen?
Vad kan jag säga? Hon Iurade mig totaIt.
Om jag vetat att det var hon hade jag inte tagit jobbet.
-Nej. Du berättade inte sanningen, Ray. -Ger du mig sparken, Duke?
Varför gjorde du inte det redan då?
-Varför behöII ni mig? -Varför?
För att du är den mest hårdkokta typ jag har sett.
Kom igen! Vi trodde att vi höII på att förIora henne.
Vi trodde att vi hade förIorat kontroIIen över henne.
Därför anIitade vi dig.
Men det här var mer än vi kunde vänta oss.
När du Iåter fäIIan sIå igen, när du tar henne tiII baren...
-Du har tio sekunder på dig att sticka. -Annars vadå? Är vi inte vänner längre då?
Nej, nej. SpeIa upp det andra.
-Okej. Här. -Bra.
Du kanske är så van vid att ha benen i luften att du inte inser det,
men du hänger upp och ner.
Jag äger dig.
Fasen! Jag önskar att jag hade det här på fiIm!
..Jag äger dig...
-Vem mer vet det här? -Bara jag och DaIe.
Så du menade inte det där med att möta Garsik?
Jo. Men oroa dig inte för henne.
Hon får ju inte veta att vi vet,
så bete dig normaIt.
SjäIvkIart.
Jag är dålig på namn. Jag gör så gott jag kan.
Jag är bättre på ansikten. Där är jag knappt godkänd.
Vad jag verkligen minns bra är vilka kvinnor jag legat med.
-..Jag äger dig... -..Jag äger dig...
CLEVELAND 3 månader tidigare...
Du borde ha ringt.
Jag kunde ha kommit hem mycket tidigare.
-Var är din väska? -Jag tar nattfIyget.
-Nej. -Jag ska vara i Houston.
Enda chansen att få några timmar var att missa ansIutningen.
Du borde använt personsökaren.
Jag har bara suttit på kontoret och fyIIt i fäItrapporter.
Det var för riskabeIt.
-Från en teIefonautomat? -Även därifrån.
Varför? Vad är det som pågår?
-NigeI Bingham. -NigeI Bingham?
-Ni jobbade ihop i Aten. -Han var min chef där.
-Är ni fortfarande goda vänner? -Visst. Hur så?
Equikroms speciaIenhet nyanstäIIer.
Duke behöver en fäItagent. Jag vet hur vi ska få in dig.
Det är på gång, Ray. Det är krig.
-Hur så, krig? -TotaIkrig meIIan företagen.
Det är dags. B&R tänker sIå tiII.
-SIå tiII hur då? -En ny produkt. Något stort.
Hur då ..stort..?
Vi har haft fyra genomsökningar efter buggar de sista två veckorna.
För tre dagar sen började vi koIIa Iösenorden varje timme.
Imorse fick jag ett meddeIande från Duke.
Han viII att jag spionerar aktivt. Imorgon meddeIar jag honom
att i så faII måste jag få en bra fäItofficer.
Det bIir du som får jobbet.
Utan att känna tiII produkten?
Det är poängen. Ingen vet.
Vi måste bara komma först.
Du på ena sidan, jag på andra. Det är perfekt.
Vad har aIIt det med NigeI Bingham att göra?
Han är Dukes poIare. De speIar kort två gånger i veckan.
Ring NigeI.
Du viIIe bara höra av dig, du är fast i CIeveIand,
du är uttråkad, du ringer runt tiII vänner.
Säg att du gärna viII komma tiII New York.
Visst viII du gärna komma tiII New York?
-Visst viII jag det, men... -Men vadå?
Pizzaprojektet börjar bIi intressant.
Vi Ianserar djupfryst Hawaii nästa månad, ananas och skinka.
Det är vi först med.
Grattis.
Ja, inte riktigt de första,
för äckIen vid FIakey Fresh staI idén från Butter MiIIs,
och det här kommer du att äIska,
vi kom på att vice VD:n för marknadsföringen har en 22-årig assistent
som har 60 000 doIIar i skuIder tiII TV-shop. Bingo.
VerkIigen?
Är det här hennes?
Vad är det?
Ett par stringtrosor. De Iåg i din garderob.
Det är omöjIigt.
Vems är de?
-Ingens, för det är omöjIigt. -Hur då omöjIigt?
Att någon Iämnade dem, att du gIömde, eIIer att jag skuIIe hitta dem?
OmöjIigt för att jag har varit trogen. ViIken garderob?
-ViIken garderob? -Det här är inte kIokt.
-Förnekar du det? -AbsoIut.
Den enda kvinna som varit här är hyresvärdinnan,
och de är aIIdeIes för små för henne.
Så varifrån kom de?
Jag svär.
CIaire, jag Iovar och svär
att jag inte vet vems de är. Och att du inte tror mig,
att vi har varit med om så mycket tiIIsammans
och att du ändå inte Iitar på mig, är faktiskt oroande.
I så faII tar jag på mig dem igen.
Är de dina?
Du är godkänd.
Testar du mig?
Jag viIIe höra dig säga det.
-Är du så arg? -Ja, jag tror det.
Men Iite tänd också, eIIer hur?
Det tråkiga är att jag bara har 55 minuter på mig att be om ursäkt.
Jag skiter i det.
Jag har aIdrig giIIat det här speIet.
En sport som begränsar poängen man kan uppnå är bortkastad tid.
Trehundra, är det aIIt?
Ska man anstränga sig för att kIara något som nio miIjoner andra kan kIara?
Det dummaste jag någonsin hört taIas om.
Vänd dig inte om, men hon kom just in.
-Men aIIt är okej, va? Ser hon oss? -Ja.
-Visst ser jag naturIig ut? -OtroIigt naturIig.
Vem vaIde det här stäIIet?
-Vad är probIemet? -Det är Iite för Ijust.
-Det här är aIItså... -Jag vet vem han är.
Gör du? Trots kepsen?
Hon är ett äkta proffs.
Ja, jag märker det.
Jag märker...
ViII du... Vi har öI här.
-ViII du ha något? -Hon är mätt.
-Jag är jättehungrig. -Då bör vi ge dig något att äta.
Jag äIskar pizza. Tror du att de har pizza?
Det tror jag säkert.
-Kanske frusen pizza? -Visst.
-Jag tror inte det. -Varför inte se efter?
Det känner man på doften.
Jag struntar i om du måste åka ända tiII SiciIien, skaffa pizza åt damen!
Någon särskiId fyIIning?
Överraska mig.
Pepperoni.
Super Ost-apeno.
Champinjon.
Champinjon och Iök.
VanIig.
-Hawaii. -VanIig.
-Ska den vara varm eIIer... -Ja, väIdigt varm.
Extremt varm.
Något att dricka?
Visst, vad som heIst.
Vad är det? Vad var det som hände?
Du...
Du måste få tag på Duke.
Be honom att ordna en säker Iinje,
för han måste ringa mig genast.
-Vad sa hon? -Säker Iinje.
Är det uppfattat? Och den måste vara säker.
Jag måste hinna med pIanet och han måste ringa mig,
men det måste vara en säker Iinje.
Det är jag. Jag måste få prata med Duke. Genast.
Säg åt honom att skynda sig.
KANADA PASS
Vad håIIer du på med?
Jag?
-Hur hann du hit så snabbt? -Inte tiIIräckIigt snabbt, va?
-Sticker du? -Jag trodde inte du skuIIe komma.
Jag Iämnade ju signaIen.
Och du tog dina pass och respengarna.
HäIften av pengarna. Min deI.
Vi Iovade varandra. Ingen rör pengarna innan det är dags att sticka.
Jag Iitade på dig.
Var det därför du tittade efter?
-När gjorde du det här? -När?
Fem, sex timmar efter att ha förhört Barbara Bofferd från B&R:s Resetjänster.
Du skojar.
-Var det bara för det? -..Det..?
Vi speIar ju roIIer. Vi har inte tid med det här.
Varför? Tar det så Iång tid att förkIara?
Kom.
Vad i heIvete sa du åt Garsik?
-Du är otroIig. -Vad är hemIigheten?
-Du Iåg med henne! -Ja. För vår skuII. För projektet.
-Hur kunde du? -Det var ett uppdrag. Det betydde inget.
Du borde se fotona.
Jag behöver inte förkIara mig för dig.
Den enda skiIInaden mot vår första dejt
är att ingen drogades och Iämnades medvetsIös.
MedvetsIös? Du Iåg och sov i din säng med ett brett Ieende!
-Ja, i 18 timmar! -Nu är vi där igen.
-Du kan inte gIömma Dubai, va? -Vad är produkten?
-Fast du påstår det. -Vad är produkten?
Okej. Jag kom hit för att hämta mina saker.
Jag var redo att sticka.
Jag tog fram penningpungen, men så tänkte jag:
..Vad håIIer du på med? Det här kan fungera. Ni är kvitt nu.
..Dubai, resefnasket, ni är kvitt, gå vidare, prata inte om det mer...
Så jag Iade tiIIbaka aIIt igen
som om inget hade hänt,
och pIötsIigt insåg jag att något saknades.
-Var är Rays kanadensiska pass? -Lugn nu.
Som jag vet ska finnas där
eftersom det var jag som tejpade igen aIItihop!
Okej, jag tog det kanadensiska passet.
Ett pass. Varför? För att jag var paranoid.
AIIa tester och misstänksamhet går en på nerverna.
Jag tänkte: ..Bäst att ha en Iiten faIIskärm
..ifaII vi kraschar...
Jag viIIe ha en reservutgång. Det var aIIt.
Och resekvinnan? Behövde jag gå så Iångt? Kanske inte. Men det fungerade.
Och det är min täckmanteI. Det har det aIItid varit.
Jag är en kåt jäkeI. Jag är en drummeI. Men det fungerar.
Vi är inbIandade i dubbeIspeI
mot några väIdigt smarta och högmotiverade typer.
Ska jag speIa med ena handen bakom ryggen?
Det var inte handen jag tänkte på.
Vet du vad? Kom över det.
Vet du vad? Jag har gjort det nu.
Så vad föresIår du?
Samma uppdeIning, nya regIer. Vi behåIIer varsin faIIskärm.
-Är du så svartsjuk? -Nej, bara fokuserad.
Jag har investerat två år i det här,
och jag tänker inte Iåta omoget, personIigt emotioneIIt nonsens
förstöra en Iyckad operation.
-Då är vår reIation affärsmässig nu. -Just det.
Det vore bra att veta vad för sIags affärer det är.
Hår. De kan få hår att växa.
Där det ska växa.
Du menar...
Hädanefter är Ronnie Partiz aIIa skaIIiga mäns skyddsheIgon.
-Fast det kommer inte att finnas några. -Kan de bota skaIIighet?
Burkett & RandIe Wash and Grow Shampoo, med tiIIsats av aktivt PartizonoI.
-Hår? Det är... -Det är stort.
Stort? Det är mer än stort. Stort är bara förnamnet.
Fattar du hur mycket det är värt? Hår.
Att äga rättigheten tiII hårväxt är affärsvärIdens HeIiga graaI.
Inte konstigt att de är hemIighetsfuIIa.
Vi sitter på botemedIet mot skaIIighet
och du är sur för en betydeIseIös incident.
-Vi har det inte. -Inte? Men det finns väI en formeI?
Det måste finnas en formeI med patentansökan.
-Vem har den? Var är den? -Jag vet inte.
Du skuIIe taIa om för mig i så faII, va?
Om jag hemIighöII något för dig, vad gör jag i så faII här?
Kanske Iåtsas vara svartsjuk och arg
för att distrahera mig från det viktiga.
Sjukt, även för att komma från dig.
Det var inte svaret jag viIIe ha.
Tyst.
HaIIå.
CIaire? Det är Ned.
Du måste komma tiII kontoret. Nu genast.
Jag kommer ner om tio minuter.
Det var Guston. Jag måste tiIIbaka tiII kontoret.
Vi har väI inga partners jag inte känner tiII?
Precis vad jag behöver. FIer partners.
Det vore dumt att Iura mig nu.
Jag måste åka.
-Ska vi inte prata kIart? -Du sa det sjäIv. Vi kör på.
-Vi har inte tid. -CIaire...
En röreIsedetektor utIöstes på 31 :a våningen, nära mr TuIIys kontor.
Där finns dokumentrum.
En säkerhetsgrind var uppbruten,
och vi började tända beIysningen.
Vi hörde någon som sprang, och jagade honom.
Efter några minuter fann vi honom här
-under skrivbordet. -Jösses.
-När vi koIIade hans ID... -Ned!
...påstod han att det rörde sig om ett säkerhetstest.
Ned, sIäpp Ioss mig!
Vi sa: ..Okej, men vi måste ändå ringa din chef...
Då började han svettas.
-Var är grejen? -Han hade den här.
-..PartizonoI 6.1 ... -Jag kan förkIara det här!
-HåII käften, Jeff. Har du öppnat den? -Nej.
-Har någon annan rört den? -Nej, bara vi och den misstänkte.
Misstänkte? Han är ingen misstänkt. Du är väI ingen ..misstänkt.., Jeff?
Du är en Iömsk jäveI, och du är rökt, din IiIIa skit.
Okej, jag viII ha en advokat!
GIöm advokat. Du behöver ett skyddsnät,
för jag tänker sIänga ut dig genom fönstret!
Är området där uppe säkrat?
Säkert att det inte finns någon där uppe?
Det måste genomsökas innan Iarmet sätts på.
-Hur Iång tid tar det? -Tre våningar? 20 minuter.
Gör det. Genast.
-Och han där? -Han går ingenstans. Gå!
Vi samIas här om 20 minuter.
Vart tar ni vägen? Kom tiIIbaka.
Lämna mig inte med honom! Ni hörde vad han sa!
Jag menar det! Ned! CIaire!
Stanna här hos Jeff.
Jag springer ner och söker igenom hans kontor.
-ViII du inte ringa TuIIy? -Nej.
Vi måste sköta det sjäIva och inte bIanda in någon annan.
Och det där?
Låt det Iigga. Rör det inte. Låt det Iigga, bara.
Lugn, jag tänker ringa TuIIy.
Låt oss se vad vi har att göra med. Stanna här.
Hår är makt.
Det här återger mannen hans ursprungIiga tiIIstånd, hans viriIitet.
-Skratta inte. -Duke, jag tror att du...
-Skratta inte. -Du behöver cooIa ner dig Iite.
-Tjenare, Iäget? -Ray, var fan har du håIIit hus?
Någon skuggade mig visst från bowIinghaIIen.
Jag har försökt ringa dig. Var har du mobiIen?
-Batteriet tog sIut. -Ska vi hämta pizza?
-ViII du ha något? -Nej tack.
-Då så. -Okej.
Vad är det egentIigen, kiIIar?
-Vad är hemIigheten? -HemIigheten?
Hår.
Hör på mig, CIaire. GIöm Ned. GIöm TuIIy.
Fattar du vad idén är värd? De kan bota skaIIighet!
De kan återskapa hårväxt.
Fattar du hur rika vi kan bIi på det här?
Vad Garsik skuIIe betaIa för det?
De har inte fått patent ännu. TeknoIogin är fri.
Så är det. Det är värt en förmögenhet. Bara...
CIaire! Vänta. Hör på mig.
Vi har aIItid giIIat varandra. Det vet du!
Natten på pIanet... CIaire!
CIaire!
Vi kör.
Jag har den.
-Var är Dinesh? -AIIdeIes bakom dig.
Dinesh! Hon har den. Kom.
-Har vad? -Hon har formeIn.
Hon är på 24:e våningen i B&R-byggnaden.
Hon kan inte ta med den ut. Hon måste skicka den.
Kopiatorerna du hackade, den närmaste?
Ett ögonbIick, Ray!
-En som är nära. -Ett ögonbIick.
Våning 22, 23, det finns något där.
Skynda på, vi har ont om tid.
-PersonaIavdeIningen, 22. -Tjugoförsta våningen.
En kopiator på 21 :a våningen. Jag märkte den.
-Hur hittar jag den? -Vänta Iite bara.
Vart ska hon gå?
-Finns det något system här? -Lugn. Jag hittar det.
Tjugoförsta våningen, personaIavdeIningen. Öppna och Iäs tiIIverkningsnumret.
-Hur gick det? -Bra.
Hör ni?
Ont om tid, Ray.
Ni sabbar det. Vart ska hon gå?
-Tjugoförsta våningen! -Tjugoförsta våningen!
Kan du ta dig ner tiII 21 :a våningen?
Titta efter rött. Jag märkte dem med rött.
-Den har en röd cirkeI. -Bara en?
Några har fIer än en cirkeI.
Bara en. Det är bara en massa nummer.
Vänta. Hon behöver vägIedning. Vart ska jag skicka henne?
Leta efter numren jag ringat in. Jag hämtar boken.
-Vad gör du? -MR...
Vänta! Jag måste ha boken!
Hon är på väg. Hon måste få hjäIp.
Jag hittar den!
-Ett MR-nummer, va? -Ja, MR-6432.
-Det står på framsidan. -Hur då, framsidan?
-Titta i boken! -Det gör jag ju,
-men det är en enda röra. -Här. Vänta.
Titta här. Första sidan.
Kommer det att gå? Säg tiII nu i annat faII.
Jag ser bara en massa namn!
Bredvid namnet. Matcha namn och nummer.
-Kommer det att gå? -Ta bort teIefonen, Ray!
Är du gaIen? Mottagningen störs!
Vart ska jag gå?
Vad? Skit också!
-Ray. -Kom igen.
-Ray, rör stapIarna sig? -Vad?
Spårningen på Spöket. Rör stapIarna sig?
-Jag tappade kontakten! -Säg om det fungerar.
Ja, men det hjäIper inte... CIaire?
Vad i heIvete håIIer ni på med? KIarar ni det eIIer inte?
Ja då, vi kIarar det. HåII ut bara.
Ja, stapIarna rör sig.
CIenteen, Edgar. PersonaIavdeIningen, 21 . C-L-E-N...
CIaire!
Det finns inga namn.
Nej, jag ser inga namn.
Det gick! Vi är inne! Jag är inne!
Bra, men det står inga namn på dörrarna. Vart ska hon gå?
Jag Iade inte upp det så. Jag vet inte.
Vänta Iite!
Vad är det? Vad har du där?
CIenteen, Edgar, PersonaIavd., 21 :a våningen.
CIenteen, Edgar - PersonaIavdeIningen
-Var? -Det finns inte. Kontoren är inte numrerade.
-Hans teIefonnummer? -Vad?
Ring honom. Ring på hans teIefon. Nu.
Jag är här. Jag är redo.
Hon är där. Hon hittade det.
-Hur många sidor? -Hur många sidor?
En. Det är bara en sida.
En.
Vi måste göra det nu. Jag kan inte vänta Iängre.
-Hon är redo. Vad ska vi göra? -Nästan kIar.
Hämta några kartor, hitta en annan kopiator.
-Varför? -IfaII vi behöver en i reserv.
Nästan kIar.
-Kör! Hon behöver bara skanna den! -Kör.
Det är bIankt.
Det kommer fram, men det är blankt.
Vad i heIsike är det för feI?
Det är bIankt!
-Skit också! -Det borde fungera!
Försök igen. Har vi en reserv?
-Vi har den. -Ja!
Vi kIarade det.
CIaire?
-Har du kuI? -Vart tog du vägen?
-Jag har bara bevakat dig. -Skitsnack! Du...
-Vad i heIsike har hänt här? -Han bIev Iite ostyrig.
Hon Ijuger. Hon gjorde något. Hon stack. Var är formeIn?
Jag svär, hon var inte här. Hon har något i kikaren.
KiIIarna där uppe måste ha ringt TuIIy.
Säkerhetsstyrkan är på väg. Vi är rökta.
De kommer att finkamma stäIIet.
Hon Iurar dig, Ned! Hon var inte här! Hon Ijuger!
För fan, Ned, det är precis så hon viII ha det!
Jo, jag har den här i handen.
Ja, jag tittar på den.
Nej, det är bara ett party.
Vi har ett Iitet party för att Iätta på trycket.
Jag vet inte vad det betyder, men jag pIuggade aIdrig kemi.
Var är du nu? Var är du just nu?
Inte nära ett fönster eIIer så? Bra. Kör!
Hör på, Duke. Jag räknar verkIigen med dig.
Ingen får se det här. Hör du det? Ingen.
Bevaka formeIn med ditt Iiv tiIIs jag kommer tiIIbaka imorgon kväII.
Japp. Uppfattat.
Japp!
-Här är pengarna! -VäIkommen tiIIbaka.
Fantastiskt! Dags att fira.
-Är du okej? -Nej. Jag är avsIöjad.
-Du svek mig. Du Iät honom avsIöja mig. -Vad menar du? Vi har den ju.
Jag Iämnade en massa spår efter mig. Jag hade tur som kom ut ur huset.
Jag kan inte gå tiIIbaka, jag kan inte gå hem. Jag är rökt.
-Vänta Iite! -Understå dig inte!
-Vad behöver du, CIaire? -Vad jag behöver? Kanske en ny identitet?
-Duke... -Käften, Ray!
Jag tänker gå under jorden. Jag meddeIar vart ni ska skicka min Iön och bonus,
viIken bör vara större än jag väntade mig, för det här var en mardröm.
-Vad är probIemet? -En kopiator?
Han Iät mig jaga runt heIa byggnaden
efter en kopiator.
-Det fungerade ju. -Varför kunde jag inte bara faxa den?
Varför? För att...
Berätta. Vi hade kopiatorer överaIIt.
Vem fan faxar nuförtiden?
Jag sprang och tänkte: ..Vad i heIsike håIIer han på med?..
-Vi måste få ut formeIn. -Det fanns 50 enkIare sätt!
-Fungerade det eIIer inte? -För vem? För dig?
Var någon med honom när han fick formeIn?
Har han varit ensam med den?
Kan han möjIigen ha gjort en kopia?
-Vad i heIsike håIIer du på med? -Jag antar att svaret är nej.
Du är sjuk. Hon är sjuk.
Jag känner honom.
Jag kunde inte säga det tidigare,
för han hotade heIa projektet.
Han vet. Han vet aIIt.
Det stämmer, CIaire. Jag vet att ni två...
Vet du att han har varit under observation av CIA?
Rena nonsens.
Hur kom han egentIigen med på projektet?
Vi har håIIit på i ett och ett haIvt år.
Han dyker upp tre veckor före avIöningen.
-Jag rodde det här i hamn. -Hur då observerad?
-Vet du vad? Nej, gIöm det. -Nej.
-Jag är färdig här. -Nej, CIaire, vänta!
Du fick det du viIIe ha, Duke.
Bäst att försäkra dig om att du är den ende
som fick det du viIIe ha.
HeIt otroIigt. Ofattbart.
Du sa det sjäIv. Hon Ievde dubbeIIiv för Iänge.
Pam?
Dinesh?
-Det är tänkbart. -Hör ni, det här är inte kIokt.
Ni anIitar mig för att håva in bytet, och det här är tacken.
Det här är ärevarvet. Vad gör du?
-Tänker du muddra mig? -Ja. Det tar fem minuter.
-På grund av vad hon sa? -SpeIar det någon roII?
Duke.
Vad sägs om det?
ZÜRICH 1 2 timmar senare...
SAN DIEGOS KONFERENSCENTER
-Mr Garsik, väIkommen tiII San Diego. -Tack. KuI att vara här.
Minns du mig?
-Duke gick visst på det. -Jajamän.
-Jag väntade. -Jag ser det.
De schweiziska köparna väntar. Jag fick upp priset tiII 35 miIjoner doIIar.
Sjutton och en haIv miIjon doIIar var? Det Iåter okej.
-Säg att du har formeIn. -Jag trodde att du hade den.
-Jag frågade först. -Du frågade först?
SkuIIe det göra någon skiIInad om jag sa att jag äIskar dig?
Om du sa det eIIer om jag trodde dig?
Jag äIskar dig.
Det gör jag verkIigen.
Du tror mig väI inte.
Vi tror väI inte på någonting Iängre.
Jag drömmer om att vi pIötsIigt kan börja ett nytt Iiv
och bIi som foIk ska vara,
tiIIitsfuIIa och ärIiga.
-Vi är inte som vanIigt foIk. -Jag vet. Tror du inte att jag vet?
Fattar du hur frustrerande det är
att veta att du är den ende man som någonsin kan förstå mig?
Jag vet vem du är.
Men jag äIskar dig ändå.
Om du säger så bara för att du saknar formeIn
men tror att jag har den, bIir jag väIdigt besviken.
Okej.
Okej. Så här då.
Vi räknar tiII tre, och vad vi än har, formeI eIIer inte,
så Iägger vi det på bordet,
-en sista gång... -Jag har den.
Jag sa att vi räknar tiII tre.
Jag har den. Varför vänta? Jag äIskar dig.
Jag tänker på dig heIa tiden.
Jag tänker på dig även när du är med mig.
Jag ser på dig och kan inte ta ögonen från dig.
Jag ser på dig och tänker: ..Den kvinnan...
..Den kvinnan vet vem jag är men äIskar mig ändå...
Jag har den också.
Lokalen är stor.
En stor IokaI som är haIvfuII ser inget vidare ut.
-Det var en fråga. -Ursäkta.
-Hur är det där inne? -I rummet?
-Ja. -FuIIt. FoIk började köa för en timme sen.
Hoppas att sateIIitkiIIarna kan sitt jobb.
-De kan sitt jobb. -UppkoppIingen är kIar.
För jag tänker inte vänta på dem.
-Tidsschemat håIIer. -SIuta med det där!
Jag är tjusig. Det räcker. Tack.
Vad är det som är så viktigt? Vad tittar du på?
Howard TuIIy.
Han har utIyst en extra presskonferens kI. 08.00 imorgon i New York.
Mina damer och herrar, aktieägare, låt oss välkomna
den man vars personliga vision och vinnarinstinkt
har gjort detta företag marknadsledande.
En varm applåd för vår verkställande direktör, Dick Garsik!
Tack. Tack.
Oj, tack, tack.
Jösses, tack så mycket.
Ni är ju helgalna.
Trettiofem miIjoner doIIar.
Här är depositionsbevisen.
Här är respektive överföringskoder.
Här är kontonumren och en auktoriserad betaIningspIan.
Alla här som känner mig
vet att det finns tre saker som jag verkligen inte gillar.
Jag gillar inte tvister av något slag.
Jag vill inte stå i centrum för uppmärksamheten.
Men framför allt
tror jag ni vet hur mycket jag avskyr att ha för bråttom.
De senaste åren
har vi låtit en topphemlig forskningsenhet
jobba på något som vi kallar Projekt Simson.
Men ni vet hur forskare är, eller hur?
De tjatar på mig. De säger.. ..Snälla Dick,
..ta det lugnt, var tålmodig, var försiktig.
..Snälla Dick, vi har inte publicerat resultaten än. Dick!..
Jag säger.. ..Åt skogen med det!..
Jag säger.. ..Vi ska inte smyga med det här längre. ..
Jag säger.. ..Vet ni vad, killar?
..Jag ska träffa mina aktieägare, och de har rätt att få veta
..vilken otrolig framtid som vi planerar för det här företaget!..
Ja!
Kom igen!
Jag är här idag för att tillkännage att vi just nu gör sluttesterna
på ett ofarligt, receptfritt schampo
som kan ge liv åt döda hårsäckar.
Mina damer och herrar, aktieägare, ja!
Equikrom introducerar snart ett botemedel mot skallighet!
Vi har lyckats.
Just det, vi har lyckats!
Du där!
Du kommer att behöva det, kompis! Se på dig!
-Dick! Dick! Dick! Dick! -Dick! Dick! Dick! Dick!
Är det något probIem?
-Är det här ett skämt? -Ursäkta?
-Driver ni med oss? -Jag förstår inte.
TydIigen inte.
Det här är formeIn tiII en vanIig hudkräm.
Ursäkta, en Iotion.
TIO DAGAR TIDIGARE...
-Ursäkta, jag bara... -Bara vadå?
-Jag minns inte. -Bra försök.
Lite professioneII artighet skuIIe göra det här mindre pinsamt.
-Varifrån känner jag dig? -Varifrån känner du mig?
Oj! Bra utspeI.
Jag har tänkt mycket på hur det här skuIIe bIi
var vi skuIIe ses, vad vi skuIIe säga.
Men jag trodde aIdrig...
Du kan avbryta mig där.
-Ursäkta, jag var okoncentrerad. -Okej.
-ViII du börja om? -Nej. Fortsätt där du var.
-Får jag smaka Iite? -Kör.
Du förväxIar mig med någon annan.
Jag vet inte. Jag är dåIig på namn. Jag gör så gott jag kan.
Jag är bättre på ansikten. Där är jag knappt godkänd.
Vad jag verkIigen minns bra är viIka kvinnor jag har knuIIat. Där är jag minnesgod.
FeI.
-Det var perfekt. -Det är ..kvinnor jag Iegat med...
-Och jag giIIar ..verkIigen... -Vad menar du?
..Där är jag verkIigen minnesgod...
ViIka kvinnor jag Iegat med. Där är jag verkIigen minnesgod.
Bättre.
Jag vet inte vem du tror jag är, men...
-Du måste artikuIera bättre. -Vad?
Du måste taIa tydIigare.
Ger du mig regi?
ViII du att de inte ska höra vad du säger imorgon?
Du ger mig faktiskt regi.
Nej, jag bara fyIIer i en Iucka i orderkedjan.
Kom hit och säg om det där.
SnäIIa CIaire. Om mindre än 1 2 timmar är det aIIvar.
Jag vet. Men det här påminner mig om Rom,
och när jag tänker på Rom tänker jag på dig, och...
Vi tar det en gång tiII.
...när jag tänker på dig kan jag knappt artikuIera.
-En gång tiII utan morgonrock. -Jag jobbar inte naken.
-Du vet att jag kan. -Visa mig det då.
Visa sjäIv.
Vi tar aIItihop från början en gång.
En gång till från början, sen tar jag av mig morgonrocken.
Om du älskar mig gör du det utan morgonrock, nu.
Okej. Från början. Ingen morgonrock.
Minns du mig?
-Visst. Vi... -Länge sen, eller hur?
-Visst! -Avslöjad.
-Ursäkta, jag bara... -Ursäkta.
Jag minns inte.
Vad minns du inte?
Ursäkta?
Perfekt. De är perfekta!
Då ger ni aIItså kIartecken, sir?
Vi kan Ieta ett år tiII efter sätt att giIIra fäIIan,
men vi hittar aIdrig några som är ens i närheten.
De är perfekta. ViIket bra sätt att genomföra bIuffen.
Jag frågar bara. Vi såg tiII att hon fann taIet.
Utkastet. Vi lät henne finna det tidigare idag.
Vi kan vänta Iite, ifaII vi behöver höja insatserna.
När du säger ja är det igång.
Då går det inte att stoppa.
Nej, nej. Vi väntar inte Iängre.
-Är det här aIIt? -Ja, sir.
TaIet... Här är den färdiga versionen.
...detaljerna, projektets själva existens
måste skyddas så noggrant.
Utkastet med ert fingeravtryck är ute.
Det här börjar se bra ut.
Jag kan inte skilja dem åt. Vilket är det nya?
För resehistoriken tiII Dunwoody
har vi Iagt in cirka 200 faIska resebestäIIningar.
Formavale? Jag vet faktiskt inte. Bioteknik av något slag.
BiIar, fIygpIan, hoteII, aIIt. Sen gömde vi dem i de autentiska fiIerna.
-Och när de börjar Ieta? -Då hittar de Ronnie.
Ja. Och jag tar ett pIan tiII Bahamas
så snart vi är kIara här.
Min kIassbok från high schooI.
Och utskrifterna.
Duke, du måste sluta tassa på tå.
Du måste få tag i killen.
Vi tog Ronnies verkIiga historia fram tiII för två år sen
och Iade tiII vår historia.
Vi började tända belysningen.
Vi hörde någon som sprang, och jagade honom.
Efter några minuter fann vi honom här
under skrivbordet.
Resorna tiII Dunwoody,
bakgrunden tiII FormavaIe-köpet
och de nattIiga utIastningarna, aIIt är färdigt.
Bra jobbat. Inspirerat. Fantastiskt.
Det här är roIigare än om vi verkIigen hade haft det.
Tio dagar, det är tidsgränsen.
Garsik har möte med aktieägarna om tio dagar.
Tänd stubinen. Låt speIet börja.
-Låt bIi. -Vadå?
-Säg det inte. -Säg vadå?
Jag vet vad du tänker.
Du undrar om jag gav dig en faIsk formeI.
Du undrar om jag har den äkta undangömd någonstans.
Sjukt, även för att komma från dig.
Men tanken har sIagit dig.
-Jag har betaIt för att vara försiktig. -Men jag skuIIe aIdrig göra så.
-För att du äIskar mig. -Just det.
Mr KovaI och miss Stenwick?
Läs det.
..Med häIsningar från Howard TuIIy...
-Vi bIev verkIigen grundIurade, eIIer hur? -Japp.
Det måste ha varit förberett Iänge.
-Typ... -VäIdigt Iänge.
Som yrkesman måste man vara...
Imponerad.
-Jag menar... -Ja.
Vi har i aIIa faII varandra.
-Det ser inte bättre ut. -Just det.
-Jag menade inte... -Jag vet.
-Jag har svårt att andas. -Du mår snart bättre.
-När? -När vi vaknar i Rom.
Jag behöver nog vakna i Rom en Iång tid framöver.
Det Iåter som en bra idé.
-Dick! Dick! Dick! Dick! -Dick! Dick! Dick! Dick!